Стефан Маларме
Въздишка

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Душата ми към челото ти, сестро, гдето в блян

между петна бакър дъхът на есента е спрян,

към скитащите небеса на взора ти божествен

се вдига, сякаш в парк меланхолично девствен

въздиша към Лазура водоскок прозрачно бял!

Лазура ласкав на Октомври, бледо засиял

сред локвите с унинието свое клето,

оставил върху мъртвата вода, където

агонията на листата впива лъх студен,

следи от слънцето с лъча му жълт и удължен.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.